Elsker du bøger?
Undskyld. Er du Dmitrij?
–Det er det forkerte kodeord. –Undskyld.
–Jeg elsker bøger, og de elsker mig. –Det var bedre. Jeg er Dmitrij.
Tak, fordi du foreslog Gogols "Næsen".
Ud over at være privatdetektiv skriver jeg lidt ved siden af.
Turgenjev, Dostojevskij, Gogol...
De holdt mig med selskab i fængslet i tre år.
–Hvorfor sad du i fængsel? –Lige meget. Kom, lad os sætte os.
–Du skal finde en kvinde for mig. –Det er min specialitet.
Hun var det eneste, jeg tænkte på i fængslet.
–Hvor længe var I sammen? –En nat.
Hvis kærligheden er perfekt, er det nok. Jeg blev anholdt dagen efter.
Vi mødtes i Brighton Beach. Har du været der?
Nej. Suzanne ville på natklub der.
–Vi nåede det aldrig. Så slog hun op. –Selvfølgelig.
Hvad tilbød du hende? Diamanter? Guld? Bil med soltag?
Jeg tiggede og bad, og...
Græd? Godt, det er naturligt.
Men man skal også være stærk. Kvinderne vil have, vi bestemmer.
–Men vil de virkelig det? –Det vil de.
Min kvinde...
Jeg kender kun hendes kunstnernavn.
Irina, den ensomme hvide due.
Hun sang på Cafe Tatiana.
Jeg går gerne derhen, men hvorfor gør du det ikke selv?
Jeg må ikke gå ud om aftenen for min tilsynsværge.
På nettet fandt jeg en lejlighed, en motionscykel og dig.
–Jeg skal nok tage hen til Tatiana. –Spasiba.
Vær sød at finde min kvinde.
Mistede jeg Suzanne, fordi vi aldrig gik ud, eller fordi jeg var rådvild?
Både og. Men jeg kan ikke tænke på mislykkede forhold lige nu.
Jeg har det skidt.
Bladet går dårligt. Kiosker, abonnementer, annoncer...
–Det hele er min skyld. –Alle blade har nedtur lige nu.
Ja, men nogle af dem vil overleve. Vi... jeg skal tilpasse mig.
Vores problem er, at vi mistede over 37 % af de kvindelige læsere.
Hvad vil du gøre? Hyre flere kvindelige skribenter?
Det bliver trin to.
Trin et er at ændre mig. Har jeg det godt, har bladet det godt.
Du har sagt, at det er umuligt at forandre sig efter 55–årsalderen.
Min psykolog har foreslået noget radikalt.
At eksperimentere med biseksualitet.
–Jeg skal gøre rent herinde. –Selvfølgelig. Undskyld.
Han siger, at jeg skal have kontakt med min kvindelige side.
–Din psykolog lyder sindssyg. –Det gør dem mere indsigtsfulde.
–Det er vanvid. –Jeg gør hvad som helst for bladet.
Du bliver bare endnu mere bøsset.
Fint med mig. Hvem designer kvindetøj? Bøsser.
Hvilke mænd tiltrækker kvinder? Hvem skriver kvindeserier? Bøsser.
Det er den eneste udvej. Og jeg er ret fordomsfri.
Laurence Olivier og Danny Kaye var et par.
To favoritter, sjovt nok. De var som to sider af én underlig mønt.
Hamlet og hofnarren. Den tragiske prins og technicolorklovnen.
Det er svært at forestille sig.
–Hvem tror du var kvinden? –Danny Kaye.
Han var dygtig til accenter. Olivier kunne score en ny kvinde hver aften.
Hvidvin, tak.
Jeg leder efter en sangerinde. Irina, den ensomme hvide due.
Jeg leder efter Irina, den ensomme hvide due.
–Er du turist? –Nej, jeg bor i Brooklyn.
Sæt dig og spis et russisk måltid.
Vodka, kaviar, blinis...
Hvem er den smukke sangerinde?
Basia. Hun er ikke interesseret i penisser. Hun er lebbe.
Nej...
Er der en sangerinde her, som hedder Irina, den ensomme hvide due?
Vi har en ensom spurv. Hun synger i morgen.
Tak!
Tak.
Na zdorovje!
Bliver vodka virkelig lavet af kartofler?
Hold kæft, en gang tømmermænd...
Skriv. Jeg er bedst bagstiv. Færre forstyrrende hjerneceller.
Den her lavede jeg i går morges, lige efter jeg knækkede mig.
I min fantasi er jeg så stor. Enorm, men uudnyttet.
Det handler om at være sæddonor, og at Leah ikke vil bolle med mig.
Rigtig flot.
–Hvor er jeg dårlig... –Lad os få noget at drikke.
Nej, jeg skal tilbage til klubben i aften.
Er den ensomme spurv Irina?
Jeg fatter ikke, at jeg aldrig tog Suzanne med til Brighton Beach.
Tag hende med i aften. I har ikke haft farvelsex.
Det er på høje tid!
Leah og jeg kan måske komme. Vi skal arbejde på vores intimitetsproblemer.
Hvis vi tager med, skændes vi ikke, og det gavner intimiteten.
Mi vida loca...
–Suzanne? Det er Jonathan. –Det ved jeg. Hvad er der?
For det første vil jeg sige undskyld for det, der skete sidst, vi sås.
Vi nåede jo aldrig til Brighton Beach, fordi det var for langt væk.
Du og jeg skal derhen i aften.
–Vi spiser middag, drikker, danser... –Jeg vil ikke se dig drikke.
Vand, så. Vi drikker vand, når vi har danset.
–Hvad går det her ud på? –Ingenting. Jeg føler mig bare...
...beslutsom. Du skal have den aften, du aldrig fik.
–Vi bør nok ikke gå ud. –Det er platonisk.
–Er det platonisk at danse? –Ja, vi står en meter fra hinanden.
Og der kommer en masse andre. Ray og Leah... Masser af folk.
–Ja, jeg har jo altid villet derhen. –Jeg sidder i den modsatte ende.
Og sender platoniske kærlighedsbreve.
Platoniske kærlighedsbreve?
–Jeg troede, vi skulle være alene. –Det er mere enkelt at køre med dem.
–Desuden deler han og jeg taxaen. –Den kunne jeg have betalt.
I aften betaler jeg... og Jonathan.
Lidt kartoffelsprit...
–Hvad gør du? –Bestråler den. Som Iceman i X-Men.
Kan vi droppe tegneserierne bare en enkelt aften?
Skål for den smukkeste pige i Brighton Beach.
–Hej, Leah. Hej, Ray. –Vil I have lidt vodka?
–Jeg troede, vi blev flere? –Og jeg færre.
Bare vent, om lidt bliver her ligesom et stort russisk bryllup.
Her er der ubegrænset vodka. Skål for spritkongen.
Du skulle jo ikke drikke.
Det var bare en festskål. Man må tage det, som det kommer.
Nu skifter jeg over til vand. Skål for vand.
Nu danser vi!
–Mine tæer er vokset sammen. –Vær nu ikke barnlig.
Det er længe siden, vi har danset.
Min herre...
Jeg sagde, vi skulle danse en meter fra hinanden...
–...men er en halv meter ikke fint? –Jo, det er det vel.
–Er det ikke sjovt? –Jo, det er det virkelig.
–Du må gerne komme tættere på. –Mener du det?
Sid ned, alle sammen!
Mine damer og herrer, giv et stort bifald til...
...Nadia, den ensomme spurv.
Det er nok hende, jeg leder efter. Hun er smuk.
Kender du hende?
Nej, slet ikke. Ikke endnu. Det er indviklet.
Det er George. Jeg er nødt til at tage den.
Men morer du dig ikke? Vi er jo i Brighton Beach.
George? Vent, musikken er så høj.
–Hvad så? –Tænk, hvis jeg ikke kommer tilbage?
–Hvis jeg nu bliver total bøsse? –I så fald er det forudbestemt.
Du har helt ret. Det gavnede Yon Winters karriere.
Alle hans blade fik fremgang, da han blev homoseksuel.
Tak. Godt...
Ved du, hvordan jeg får fat i en eskortfyr?
–Signalet er dårligt. –Jeg ved ikke, hvor man finder dem.
–Google "eskortfyr New York". –Vent, signalet er dårligt.
Google "eskortfyr New York".
Nej, google "homoseksuel eskortfyr New York".
–Jeg er på en russisk natklub. –Der vil jeg også hen.
Min ven... Bare glem det. I arbejder her, ikke?
Var Nadia, den ensomme spurv engang Irina, den ensomme hvide due?
Hvorfor spørger du så meget? I går sagde du–
–at en kæreste ledte efter duen.
–Hvem arbejder du for? –Ingen. Lad os bare glemme det.
Jeg har glemt det, så jeg går ind igen.
–Du er en tåbe. –Rør mig ikke!
Mine venner er derinde. Jeg har betalt 38 dollar.
–Kom aldrig herind igen. –Og mine venner? Slip mig.
Hvis du kommer tilbage, knækker vi dig.
Satans!
Arbejder du for Dmitrij? Han er min ven.
Hun vil have, at du ringer. Sangerinden, Irina!
Ring i morgen. Jeg kan ikke tale nu, det er farligt.
Kan du hjælpe mig ind? Min pige er derinde.
Ray?
Der står, at jeg ikke er legitim, så det er faktisk mere lovligt.
Min arbejdsgiver har siddet inde, men han er en romantiker.
–Lytter I til mig? –Jeg lytter.
Jeg troede, det ville blive den aften i Brighton Beach, som vi aldrig fik.
Det var jo det, du sagde.
I stedet drikker du vodka og forlader mig der for at finde en sangerinde.
Men jeg gjorde det i kærlighedens navn.
Du gjorde det for din egen skyld. Du bor i en egoistisk fantasiverden.
Vær sød ikke at tale til mig. Næste togstation, tak.
Denne gang var det ikke mig.
Jeg er på din side.
–Irina? –Ja.
–Og du er privatbetjent. –Ja, eller privatdetektiv.
Tak, fordi du kom. Jeg kan ikke lide telefoner.
Godt, har jeg forstået det rigtigt?
Før sang du som den ensomme hvide due.
Hvorfor skiftede du over til spurv?
Jeg elsker fugle. Hvert år er jeg en ny, ensom fugl.
Du behøver nok ikke være ensom. Dmitrij bad mig finde dig.
–Hvorfor det? –Fordi han elsker dig.
–Han sidder stadig i fængsel. –Han er ude. Vil du møde ham?
Ja, jeg vil meget gerne møde ham.
Tusind tak, min lille detektiv.
Det var min psykolog, som foreslog det her.
–Kommer du ud af skabet? –Nej, ikke helt.
Jeg forsøger at komme i kontakt med min kvindelige side.
Jeg er chefredaktør for et blad.
Vi har mistet mange kvindelige læsere, og jeg skal nå ud til dem.
–Tror du, det her hjælper? –Jeg vil være åben af sind.
Hvis du vil åbne sindet...
...så tænk ikke i termer af mandligt og kvindeligt.
Har du læst Klaus Kinskis erindringer?
–Nej. Mener du Werner Herzogs muse? –Ja.
Han kunne bolle eller blive bollet. Han bestemte selv, hvem han var.
Hvis det skal gå bedre for bladet, så forsøg at være som Klaus Kinski.
Har du læst Woody Allens "The Whores of Mensa"?
Nej, men jeg holder endnu mere af bøgerne end filmene.
Nå... vil du gøre et forsøg?
Jeg synes, du er flot. Ligesom en veltrænet Samuel Beckett.
Jeg tager med Dmitrij i aften. Han siger, jeg er opbakningen.
–Opbakning? Det lyder farligt. –Det er mere en slags støttepilot.
Du burde undgå ham. Leah er stadig vred over det i går aftes.
–Det ved jeg, men det er min skyld. –Ja, det er det.
Nu tvinger hun mig til at give hende tidsbestemt massage.
Hun køber et æggeur.
–Skal du være hans støttepilot? –Ja. Det lovede jeg.
Han tror, jeg er en modig detektiv, og jeg har allerede fået 200 dollar.
I så fald har jeg noget til dig...
De har tilhørt min onkel.
Han døde af skrumpelever. De her var også hans. Skål.
Se, Ray, jeg fandt et godt æggeur.
Promenaden minder mig om Sortehavet, men pigerne burde være topløse.
Hvorfor er amerikanerne bange for nøgne bryster?
–Jeg har aldrig set sådan en strand. –Prøv det. Jeg tænkte på dig i går.
Du skulle tage din pige med, så finder I måske sammen igen.
Du må være synsk. Jeg forsøgte i går aftes.
–Jeg fik ødelagt det hele. –Det var ærgerligt.
Hjertet er knust igen, men nu er jeg vant til det.
Irina...! Du fandt hende.
Min bror sidder i fængsel på grund af dig!
Smut hjem, du. Det her rager ikke dig.
Vi gemmer os her.
Satans...! Vi skal dø!
Nej, du klarede dig godt. Du reddede mig, jeg er taknemmelig.
–Gjorde jeg det godt? –Du udviste stort mod.
Du ramte min chef i næsen.
Jeg sigtede ikke på ham. Nej, ingenting, jeg...
Godt, at vi nakkede de svin.
Hvad skete mellem dig og Irinas bror?
Da politiet tog mig, tog de også ham, og han sidder stadig inde.
Jeg troede ikke, hun var vred efter vores kærlighedsfyldte nat.
Men nu er min kærlighed begravet.
Jeg fortsætter ligesom dig med knust hjerte.
–Hvad gør vi nu? –De går den vej, vi går denne.
Farvel, min nye ven. Jeg ved ikke, om vi ses igen–
–men jeg håber, dit hjerte brister ofte, for så har du været forelsket.
Undskyld forstyrrelsen, George–
–men det har været en vanvittig aften. Skal vi tage et glas?
Ikke nu. Jeg har gæster.
–Husker du det, jeg skulle google? –Hold da kæft... Hvordan går det?
Jeg er ingen Danny Kaye.
Jeg elsker Danny Kaye, især "General Inspektøren."
Den har jeg. Vi kan se den, hvis du vil.
Vi skal se "General Inspektøren". Kom forbi, hvis du vil.
Jeg håber ikke, at Jonathan mister knojernet.
Hold op med at tale om Jonathan. Dette er en øvelse i intimitet.
Maja Axholt www.broadcasttext.com